God kväll.
Sr Doria? Virginia Goodman. Jag har kommit med anledning av er advokat, Félix Leiva.
Angenämt.
- Kom in. - Tack.
- Får jag två minuter till att klä på mig? - Visst.
...av avhoppare från beväpnade grupper
som bidrar i sökandet efter de saknade.
Den stora nyheten i landet denna morgon
är begravningen för Laura Vidal, den berömda fotografen och bildkonstnären
som tros ha mördats av sin älskare Adrián Doria, som nyligen belönades med
Europapriset för innovation och affärsutveckling som årets affärsman.
Doria, som tagit sig in på den asiatiska marknaden med Global Go Tech Media
hävdar sin oskuld och menar att han utsatts för en komplott.
- Jag väntade er inte så här tidigt. - Nej, vi har fått ett bakslag.
- Jag försökte nå Félix, men det gick inte. - Han är bortrest.
Han försäkrade att läget är under kontroll, att han hade ett uppslag...
...som skulle förändra allt. Det sa han till mig också.
Men då visste jag inte det jag vet nu och som inte han vet.
- Vad? - Att ni sannolikt måste vittna ikväll.
Vadå?
Enligt en domstolskälla har åklagaren blixtinkallat ett vittne
som kan förändra målets utgång helt.
Vi vet fortfarande inte vem det är, men vittnet ska upp i rätten om tre timmar.
Jag berättade sanningen.
Ert vittnesmål haltar och jag behöver detaljer.
Sannolikheten bygger på detaljer. Med dem kan jag övertyga alla att ni är oskyldig.
Det försäkrar jag.
Hittills har jag aldrig förlorat ett mål.
Men ni måste samarbeta.
Polisen har gjort det här till en cell. Jag är övervakad dygnet om.
Om jag hade haft nåt att tillägga hade jag väl gjort det.
Ni kommer att begäras häktad, sr Doria. Vi har 180 minuter att gå igenom.
Så jag råder er att sluta klaga och börja arbeta.
Okej, vi börjar från början. Varför var ni med den avlidna på hotellet?
De sa åt oss att åka dit.
Laura och jag hade träffats i några månader.
Nån hade upptäckt oss och försökte utpressa oss.
Vi följde instruktionerna.
De ville ha 100 000 euro.
Hellre köpa tystnad än gå igenom en dyr skilsmässa.
Jag ville inte skiljas, jag älskar Sonia.
- Varför det hotellet? 30 mil från ert hem. - Jag vet inte.
- Förvånade det er att det låg så avlägset? - Vem bryr sig om hotellet?
- Hade nån av er varit där förut? - Mitt problem är att jag är mordanklagad.
Allt är viktigt, sr Doria.
Men visst...
Vi kan först prata om sms:et ni fick.
Vi hade väntat i två timmar när det kom.
Vad är det?
Han har din mobil.
Han har skickat ett sms från din mobil.
JAG SKA BERÄTTA ALLT. RUM 715, HOTEL BELLAVISTA
Det är en fälla.
Vi går.
Adrián?
Jag var medvetslös i några minuter.
När jag vaknade
började mardrömmen.
- Vilket är ert första minne? - Att det bankade på dörren.
Det är polisen!
Är allt väl?
Det är polisen!
Öppna!
Ur vägen.
Laura!
Hör du mig?
Laura!
Vi vet att ni är där. Öppna!
Nej, nej.
Laura! Hjälp!
Hjälp, snälla!
Polisen!
Hjälp!
Upp med er!
Upp med händerna.
- Det var nån i rummet. - Håll händerna så att jag ser dem.
Jag är oskyldig.
Upp med händerna.
- Jag är oskyldig. - Ner!
- Det var nån här. - Ner på golvet!
Gör inte motstånd.
Ut, alla!
Enligt polisrapporten hörde vittnena skrik men de såg ingen gå ut genom dörren.
Såg ni nån lämna rummet?
Den var dessutom låst på insidan med en kedja.
Enligt polisrapporten kunde inte heller fönstren ha öppnats inifrån
eftersom handtagen tas bort vintertid, och inget våld hade brukats.
Använd den.
De undersökte alla sätt att ta sig ut, men det gick inte utan att lämna spår.
Och de hittade inga.
Enligt er version gick er älskarinnas mördare upp i rök.
- Ja. - Men han måste ha kommit in också.
- Han var där när vi kom. - Men på nåt sätt måste han tagit sig in.
Enligt hotellpersonalen var det bara ni som hade tillgång till nyckeln.
Brottsplatsen var iscensatt
för att sätta dit mig och få polisen att tro att Laura blivit kär i mig.
Och att jag för att rädda mitt äktenskap mördat henne.
- Det är en fälla. - Riggad av vem?
- Jag vet inte. - Varför?
Jag vet inte. Jag vet bara att min fru lämnat mig
och tagit min dotter och att nån kommer undan med det.
Om ni inte tänker efter och söker svaret i detaljerna, vet ni vad som händer?
- Vad? - Ni ger polisen rätt.
Enligt dem finns det ingen som har motiv för att vilja slå ert liv i spillror.
Så er version låter påhittad, sr Doria.
Inte mitt jobb att hitta den skyldige.
Det är Félix och er uppgift och polisens förstås. De ska hitta de skyldiga.
För dem är ni den skyldige.
Sr Doria, om ni vore jag och ni hörde den här komplotteorin, vad hade ni trott?
Jag berättade bara vad som hände.
Vet ni...
Under min 30 år långa karriär har jag stött på två typer av klienter.
De som accepterar läget och samarbetar, även om det innebär tråkigheter
och de som tror att de är smartare än jag och att jag ska få dem fria utan vidare.
Ni hör till den andra typen. Men låt mig klargöra en sak...
Det blir ingen räddning utan lidande.
Och ni är inte smartare än jag.
UNG MAN FÖRSVUNNEN I BIERGE
Har ni undrat vad som händer om åklagarvittnet är inblandat i detta?
BIERGE VAKNAR UPP TILL DANIEL GARRIDOS FÖRSVINNANDE
Vi har redan ödslat bort tio minuter, sr Doria.
Jag frågar er bara en gång...
Vet ni vem mannen i ert hotellrum var?
BLYG OCH ANSVARSTAGANDE YNGLING
Om ni vill ta reda på det och ni vill att jag ska rädda er undan fängelse
får ni sluta ljuga.
Allt började för tre månader sen.
- Älskling. - Hur är Paris?
- Fullt av osympatiska fransmän. - Gick mötet dåligt?
- Vi får det nog inte. - Pappa ringde.
Han bjöd med oss på en segeltur på söndag. Han längtar efter Alex.
Det är pappa. Säg "pappa".
Sonia, jag måste till flygplatsen.
Okej. Kommer du hem eller stannar du i Barcelona?
Jag kommer hem till er.
Hör av dig när du klivit ombord på planet. Älskar dig.
Och jag dig.
- Vem var det? - Sonia.
- Vad är klockan? - Sex nästan. Vi försov oss.
Pappa.
Pappa!
Ska vi gå?
- GPS:en visade den andra vägen. - Den här är snabbare.
Du kan köra fortare, va?
- Ska jag köra? - Du?
Vad är det?
Jag ljuger bara.
Inte när du är med mig.
Men resten av dagen ljuger jag för att jag är med dig.
Men du blir lycklig av att vara med mig.
Eller?
Jag älskar känslan när vi är tillsammans.
Kommer du ihåg vad vi sa när vi inledde det här?
Att vi både ville ha det så här.
- Och att när tiden var inne... - Vill du lämna Sonia?
Nej.
Och jag vill inte lämna Bruno. Det är därför det är perfekt.
Men man kan inte få allt.
Man måste alltid offra nåt.
Vi har det bra.
- Det är bra. - Nej, det vi gör är fel. Och det vet du.
Så då är det över?
Jag är ledsen.
Mår du bra?
Jag tror det.
Hallå?
Mår du bra?
Fan!
- Vad gör du? - Ringer polisen.
- Det var hjorten. - Jag kom över i hans fil.
- Han körde utan bälte och sms: ade. - Du fick mig att köra för fort.
Du sa tidigare... Att man alltid måste offra nåt.
- Va? - Att det är han eller vi.
Adrián, om du ringer polisen är det kört. Lyssna på mig.
Ingen såg nåt.
Ingen vet nåt. Inget har förändrats. Ditt liv, Sonia...
Din dotter.
Din karriär.
Du vill väl inte förlora allt?
Eller?
Nu åker vi.
Den startar inte.
Kom igen, starta.
Starta, för fan. Kom igen.
- Fan. - Vad är det?
Det är nån som kommer.
Kliv ur bilen.
- Vad gör vi? - Jag fixar det.
Vart ska du?
Han kommer att fatta.
Vad gör du?
- Vi har råkat ut för en olycka. - Vadå?
Hej.
Behöver ni hjälp? Vad har hänt?
Jag slirade och krockade med honom. Vi byter uppgifter bara.
- Behöver ni ambulans? - Nej, det är ingen fara. Tack.
Säkert?
Måste vara försäkringsbolaget. Kommer strax.
Du...
Blev du skrämd?
En hjort sprang ut framför oss.
Hallå?
Ja, vi ringde förut.
- Säkert? - Ja.
Hur lång tid tar det?
Okej. Tack och hej.
- Allt är ordnat. - Jag är glad att inget hände.
Tack.
- Hej då. - Hej.
- Tänk om han såg nåt? - Nej.
- Han stannade. - Vi måste dumpa honom.
- Är du galen? - Det finns ett vittne.
Lämnar vi honom, så vet han att vi ljög.
Snälla...
Det är bästa vore om jag stannar här och skaffar hjälp, okej.
Du tar hand om kroppen.
Vad ska jag göra med honom?
Jag vet inte. Men vi måste göra oss av med allt.
Och sen kan vi sluta träffas.
Det är slut.
Jag körde i en knapp timme.
Jag tänkte bara på varför jag var där och inte med min familj.
Om jag inte varit med Laura, om vi inte försovit oss eller tagit den vägen...
...hade hjorten aldrig kommit i min väg.
Nånsin.
Vad gjorde ni med bilen?
Jag begravde den.
Killen också?
I huvudet ekade Lauras ord.
Att det var en olycka och att vi inte kunde rädda killen.
Han hade ingen framtid. Men det hade vi.
Det hade vi.
Han var som en sån fläck.
Jag var tvungen att tänka så för att inte bli galen.
Och sen?
Jag ringde Laura med ett kontantkort och sa var jag var.
Vi brukade använda dem när vi pratade.
Det var fruktansvärt.
Vad har hänt?
Hej. Min bil har stannat.
Jag mår bra, men jag behöver bärgare.
Ja.
Var jag är nånstans?
- Hej. - Är allt väl?
Jag krockade med en hjort, men jag klarade mig.
Ni hade tur. Ni kunde ha dött.
Den startar inte. Motorn startar inte.
Jag ringde bärgaren, men de har fullt upp.
Allt ordnar sig. Jag kan de här bilarna. De är bra.
Vilket sammanträffande. Jag jobbade som ingenjör på deras fabrik.
- Tomás Garrido. Jag har egen verkstad nu. - Trevligt att träffas.
- Jag måste till Barcelona. - Har ni ficklampa?
Det är min systers bil. Hon lånade ut den och jag vet inte...
Oroa er inte. Jag kan ta min.
Japp, det är startmotorn.
Motorsensorn har antagligen fastnat i stoppläge.
Om krocken inte skadade nåt annat är det bara att återställa kontrollmodulen.
Resten ser bra ut.
Om ni vill kan jag bogsera hem den till mig och fixa den där.
Eller om ni föredrar, kan jag ringa en bärgningsbil och säga var ni är.
- Hur lång tid tar det? - Bärgaren?
- Nej, för er att fixa den. - Några timmar max.
Okej.
Så ni bor i Barcelona?
- Vad förde er hit? - Min syster bor i Barbastro.
Min fru jobbade där i närheten, i naturreservatet.
Nu arbetar hon nära Bierge, i dalen. 20 minuter från hemmet.
Hon undervisade i litteratur, men fick sluta.
Cancer.
Det är därför vi flyttade hit. för ett lugnare liv.
Vad arbetar ni med?
Jag har en bokhandel.
Jag älskar att läsa.
Särskilt dramer.
Jag är svag för klassikerna. Min fru introducerade dem för mig.
Det var så vi träffades, i en teatergrupp.
Hon var duktig. Men jag var med... bara för att träffa kvinnor.
Ni har inte sagt vad ni heter?
- Raquel. - Raquel.
Raquel, mobilen ringer.
Just det.
Hej, älskling.
Hej, Laura. Hur gick plåtningen? När går ditt flyg?
- Jag skulle just ringa. Jag blir sen. - Ingen fara.
Jag tänker jobba hemma istället. Här blir man störd hela tiden.
Varför är du försenad?
Ett bakslag bara. Motorproblem.
- Ingen fara, hör av dig när ni lyfter. - Du behöver inte hämta mig.
Jag käkar nåt och jobbar tills det är dags att hämta dig.
- Kom inte, Bruno. - Laura, är allt väl?
Det är inget...
Inget problem. Förlåt att jag inte ringde tidigare.
Oroa dig inte. Vi ses hemma. Jag älskar dig.
Och jag dig.
- Hej. - Hej, älskling.
Elvira - min fru.
Raquel krockade med en hjort och start- motorn har blockerats. Jag ska fixa det.
- Angenämt. - Detsamma.
Är ni skadad? Ni har blod på handen.
- Måste vara från hjorten. - Hjorten?
- Få se. Skärsår kan bli infekterade. - Jag är inte skadad.
- Ursäkta, men jag har rätt bråttom. - Då ska jag sätta igång och jobba.
- Vill du ha kaffe? - Gärna, tack.
- Kom in. - Nej, jag väntar här.
I den här kylan? Kom in. Där kan du tvätta såret.
Kom.
Är allt bra?
Ja.
- Jag ska ge Tomás kaffet. Kommer strax. - Okej, tack.
Vi blev också skrämda några gånger när vi flyttade hit.
- Säkert att ni inte vill äta nåt? - Nej. Tack.
Det är ett bra ställe att bo på men man måste anpassa sig.
Barn?
- Har ni barn? Jag ser... - Åh... Nej.
Min man vill ha. Jag också, men jag jobbar mycket. Så jag vet inte...
Ni behöver inte stressa.
Jag fick Dani... Daniel, han vill inte bli kallad Dani, när jag var nästan 40.
Barn förändrar livet.
Men man får mycket tillbaka. Ursäkta.
Kolla, så söt. Han kommer snart. Du kanske känner honom.
Clara? Hej.
Jag väntar honom. Han gick ut med killarna.
Va?
Är du med dem?
Och Daniel är inte där?
Vad konstigt. Han stack vid sex-tiden.
Ja.
Han kom hem från jobbet, bytte om och stack.
Ja.
Allt klart. Nu går den perfekt.
Stannar ni på middag? Min fru har säkert övertalat er.
Jag ska ta min kappa. Det är sent.
Visst, Clara. Jag hör av mig.
Clara säger att killarna inte sett Daniel, att de trodde att han var med henne.
- Och? - Han skulle ju vara med sina vänner.
Men ingen vet nåt. Sa han nåt till dig?
Bli inte nervös. Han kanske hade andra planer.
Han sa att han skulle vara med sina vänner.
- Han kanske inte sa som det var. - Varför det?
- Han kanske är med en annan tjej. - Nej, Tomás. Det här är konstigt.
Jag ringer honom.
Låt honom vara. Han är en stor pojke.
- Hörde du? - Ja.
MAMMA
- Hörde ni en mobilsignal? - Nej.
Jag ringer igen.
Min son är inte med sina vänner och min fru inbillar sig saker.
Här är den.
- Märkligt. Daniel går aldrig utan mobilen. - Han måste ha tappat den.
- Eller vad säger ni, Raquel? - Jag måste gå, jag är väldigt sen.
Ingen har hört av Daniel.
Vad ska vi göra?
Säg mig det.
Jag kom på en sak.
Men det ligger i dina händer.
Det beror på dig.
Hennes blick skrämde mig.
SKROTEN
Jag gjorde mig av med bilen, utan att lämna ett spår.
Jag vet inte. Den står framför ett skrotupplag.
Sen tog jag avsked av henne och lovade att det var sista gången vi sågs.
Jag anmälde bilen stulen och låtsades att jag precis återvänt från Paris.
Jag sa samma sak till Sonia.
Jag sa att jag sov i övernattningslägenheten i stan.
Men du mår bra?
Jag låg sömnlös hela natten.
Jag kände mig som en bedragare, en hycklare.
Det hade tagit mig tio år att nå toppen.
Men jag kunde förlora allt på ett ögonblick.
Dan därpå gick jag till jobbet.
Vi förberedde en lansering i Asien och det hade sett konstigt ut utan mig där.
Jag hade förhandlat i ett års tid.
Och nu kunde jag inte sabba det.
Innan jag åkte hem försökte jag reda ut mina tankar inför mötet med min familj.
Jag satte på en mask för att dölja den man jag inte var, men åter skulle bli.
Och när jag trodde att jag lyckats... inträffade det oundvikliga.
Daniel Garrido, 23 år, lämnade sitt arbete på en bank vid sex på kvällen.
Han åkte hem och minuter senare gav han sig av igen.
Föräldrarna väntade hem honom , men har inte hört av honom.
Vänner och familj söker honom. De tror att han råkat ut för en bilolycka
och att hans bil kanske ligger dold i en ravin.
Faderns blick etsade sig fast.
Jag såg mig själv i hans smärta.
Jag svor att det var mitt livs sista misstag.
- Ursäkta. - Ingen fara.
Hallå.
Är det säkert?
Hör av er om det händer nåt.
Åklagarvittnet har anlänt till tingsrätten.
Hans identitet är okänd, men domaren är på väg.
Jag måste tala med Félix.
- Vad står på? - Var är du?
På Bilbaos flygplats.
Virginia Goodman är här. Åklagaren har nåt.
- Åklagaren...? - När är du tillbaka?
Jag tar sista flyget hem. Får jag tala med henne?
Han vill tala med er.
- Félix. - Vad händer?
Ett blixtinkallat vittne.
- Han är i tingsrätten. - Virginia?
- Sr Doria kanske måste vittna ikväll. - Skicka detaljerna, men du har ansvaret.
Jag har nåt stort på gång som kan avgöra målet. Jag ringer om några timmar.
Okej. Tack, Félix.
Vad sa han?
Att allt är under kontroll. Det är lugnt. Då fortsätter vi. Var var vi?
Jag sökte balans i livet.
Men polisen kom.
Sr Doria, ni har besök.
Det är polisen.
Det står inte i nån akt.
Hur vet ni det?
Detaljerna, sr Doria.
Biergepolisen har hittat spår efter två kollisioner,
fem km från den saknade mannens hem.
Men det finns inga rapporter om en bilolycka.
Underligt nog plockade pojkens pappa upp en kvinna som råkat ut för en olycka
precis här, samma dag hans son försvann.
Känner ni igen henne?
Vad är det?
Varför skulle en händelse i Bierge angå min klient när han var i Paris?
Hon berättade för pappan att hon hade krockat med en hjort.
Men spår från en annan bil på vägen får oss att tro att nåt hänt.
- Och att hon dolde det med en medhjälpare. - Och?
Nummerplåten på bilen som hon körde hör till en BMW som står skriven på er klient.
Den blev stulen på en privat parkeringsplats den helgen.
Menar ni att sr Doria ljuger för att dölja en olycka som ni saknar bevis för?
Enligt rapporten saknade ni parkeringskort som hade bevisat att bilen varit där.
Jag hade tappat det.
Jag brukar ha det i plånboken, men det måste ha ramlat ut.
Ja, ni sa det på polisstationen. Väldigt lägligt.
Kom informationen om nummerplåten från den saknade killens pappa?
- Det är lägligt och dessutom obestyrkt. - Det är det vi försöker, bestyrka det.
Ni behöver inte besvära min klient om Parisresan.
Det räcker att be hans sekreterare om detaljerna.
Är vi klara?
Varför är du så nervös?
Berätta, annars kan jag inte hjälpa dig.
Har du nåt med hans försvinnande att göra?
Nå?
Jag var inte i Paris.
Jag var med en kvinna.
Så Eva kan inte bevisa för polisen att du var i Paris?
Kan du få dem att tro det? Kan du köpa mig ett alibi?
- Har jag nåt val? - Det var ett misstag.
Jag kan inte låta det sammanträffandet förstöra mitt liv med Álex och Sonia.
Nästa gång du ringer kan du väl börja med att berätta hela historien.
Jag behöver en sak till.
Vadå?
Polisakten. Jag vill inte bli förföljd av det här.
Det sköter jag.
Några dar senare kollade polisen mitt alibi och la ner ärendet.
Félix uppfyllde första delen av avtalat men inte den andra.
En av mina källor lyckades få fram ert namn ur polisfilerna.
Jag befarar att åklagaren gjort detsamma.
Det var Laura som drev mig till det här.
Vad gjorde hon när ni sa att polisen bett er identifiera henne?
Jag sa inget.
Jag vet att ni kontaktade henne.
De förmögna vill behålla sin förmögenhet och skyddar sig och det de har.
Och där det finns förmögna människor, finns det övervakningskameror.
Hur fick du polisen att tro att Daniel Garrido var på rymmen?
- Varifrån ringer du? - En telefonkiosk.
Att prata på ett så övervakat ställe är inte så smart.
Nerverna svek mig, jag vet.
Jag är inte så dum att jag ringer Laura när polisen just försökt koppla ihop oss.
När och varför, i så fall?
När jag såg vad hon var kapabel till.
Laura gav sig inte förrän hon fått som hon ville.
- Hej. - Säg hej till morfar.
Hon gjorde det med mig.
Får jag notan?
Och när hon skulle lägga allt detta bakom sig.
Varsågod.
Polisen har uteslutit att Daniel Garrido,
Bierge-ynglingen som varit försvunnen i tre veckor, råkat ut för en olycka.
Enligt de senaste rapporterna
kan han ha iscensatt sitt eget försvinnande för att rymma.
Enligt poliskällor
hade han tagit 50 000 euro från banken där han arbetade.
Garrido omdirigerade små summor från klienternas konton...
Redo att segla iväg?
De ringde nyss. Jag måste ha ett krismöte med sr Lee.
- Varifrån ringer du? - En telefonkiosk.
Vi ses om fyra timmar på baren framför skrotupplaget.
Vad är det?
Killens plånbok.
Jag tog den från honom.
Jag tänkte att den kunde komma till användning.
Efter olyckan arbetade Bruno hemma några dar.
Jag utnyttjade en av morgnarna för att avsluta detta på enda möjliga sätt.
TH BANK. PERSONALAVDELNINGEN. BEKRÄFTA ID. DIREKT TILLGÅNG: KONTON
ÖVERFÖRING - 2 500 EURO
Vad är det ni säger? Var er älskarinna både datorexpert och fotograf?
- Tror ni juryn ska gå på nåt så dumt? - Laura hade jobbat åt den banken.
Teknologin tar enorma kliv framåt, det vet ni bättre än nån annan.
Höll hon sig uppdaterad medan hon fotade?
Maken kanske hjälpte till. Han kanske visste allt, men de höll mig utanför.
LAURA/BRUNO - SKENBROTT
Ni kände inte Laura.
- Hon kunde verkligen förföra. - En perfekt femme fatale-prototyp.
Är du medveten om vad du gjort?
Vad tror du?
Lugn. Om jag lämnat spår efter mig hade vi inte suttit här.
Vad är det?
Titta inte på mig så där.
- Du vet att vi gjorde det enda rätta. - Nej, det gjorde vi inte.
Adrián...
- Om jag går under, går du under. - Polisen kom.
Hota mig inte.
Du ska inte hota mig.
Jag har foton som bevisar att du inte var i Paris.
De följande dagarna var inte precis lugna.
Mitt företag lanserades i Asien ihop med världens ledande teknikföretag.
Jag fick priset som årets affärsman.
Jag syntes i media.
Sr Doria, hur känns det?
Jättebra.
Jag salufördes som stundens man.
En förebild för unga människor, en vinnare som kom från ingenstans.
Men det var bara en fasad.
Sen en tid tillbaka var jag helt genomrutten.
- Jag lärde henne. - Vad?
- Att säga "pappa". - Hon är hos mormor nu.
Ursäkta. En reporter insisterar på att få tala med er. Han säger att han känner er.
- Om ni är så snäll... - Ursäkta.
Se upp med det där.
Vi ses.
- Till höger. Tack. - Tack.
Sr Doria, jag är ledsen att behöva störa er en sån här dag.
Vet ni vem jag är?
IVÁN SOUTO - REDAKTÖR
Inte Iván Souto i alla fall.
Ja?
Jag är Daniel Garridos far. Jag vet inte om ni följt nyheterna, men...
Det sägs att han har rymt, och jag har några frågor om det går för sig.
Jag vet bara det jag läst i pressen, jag beklagar.
Min son är ingen tjuv. Och han har inte rymt nånstans.
Min son är död. Det är nån som skrattar åt mig och min fru.
Jag och Elvira var där när polisen förhörde er.
Jag vet vad jag såg.
Vår son använde sin mobil strax innan Tomás plockade upp damen på vägen.
Mobilen kan omöjligt ha varit hemma såvida inte hon hade med sig den.
Och det kan hon bara haft om hon stött på vår son vid nåt tillfälle.
- Och hon var inte ensam. - Hur kan ni vara så säker på det?
Jag har ju redan sagt det. Hon rättade till sätet.
Hon körde inte.
Hon ljög.
Det är min systers bil. Hon lånade ut den och jag vet inte var...
Hon ljög och ingen ljuger utan anledning.
Hon ljög för att skydda sig själv eller er.
Har ni eld?
Hon dolde nåt.
Och det gör ni med.
Jag vet ingenting.
Jag var i Paris då.
Det sa polisen med.
Men en flygbiljett och hotellbokning bevisar ingenting.
Men vi litade på polisen och åkte hem.
Tills några dagar senare när media påstod att min son var en tjuv.
Då visste vi att det var en fälla. Det var inte Daniel.
Han gjorde aldrig nån illa.
Min fru bröt ihop när hon insåg vad det betydde.
Men jag gav inte upp.
Jag följde mitt enda spår.
GLOBAL TECH MEDIA BÖRSNOTERAS
Ni.
Jag insåg allt ni kunde förlora vid en motgång.
Vad det skulle innebära om ni måste erkänna att ni var med en annan kvinna.
Men polisen trodde fortfarande inte på mig.
Då insåg jag hur mäktig ni är.
Makt gör vargen större än han är. Men jag är inte rädd för vargar som ni.
När man drabbats av det värsta en förälder kan gå igenom:
Att ens barn rycks ifrån en och försvinner utan att nån bryr sig,
slutar rädslan att existera.
Inget existerar längre.
De upptäcker snart att jag är en inkräktare.
Så berätta sanningen!
Var är min son?
Ni misstar er.
Ni var i bilen med den där kvinnan som inte heter Raquel.
Ni var med om en olycka på platsen där jag hittade henne, och min sons bil var där.
Var det ni som dumpade honom?
Var det lätt?
Sr Doria... Var det vad som hände? Från en far till en annan.
Min fru och jag vet att vår son är död.
Vi vill bara begrava honom.
- Följ med. - Rör mig inte.
- Snälla. - Rör mig inte!
- Sr Doria, jag ber er. - Rör mig inte!
Om er flicka försvunnit
hade ni velat att den skyldige visste att han skulle åka dit. Skitstövel.
Känner du honom?
Vi går in.
- Adress? - San Ramón-gatan 5, Bierge.
Ingen kopplade honom till mig.
- Telefonnummer? - Inte han heller.
Han visste att det bara skulle komplicera saken.
Och Félix hade ju lyckats rentvå mig.
- Vilken stad? - Bierge.
Han åkte hem och det enda han orkade var att ta hand om sin fru.
Efter det försvann han.
Och jag hörde aldrig av honom igen.
Bra.
Då har vi alla korten på bordet.
Två döda och två kroppar.
Mordet på er älskarinna
verkar ha en direkt koppling till Daniel Garridos död.
Men för polisen finns bara ett mord efter- som de bara har en kropp - Laura Vidals.
Och den de misstänker är ni.
Men för oss och för Daniel Garridos föräldrar finns det
en kropp och ett dödsfall till: Den saknade grabben.
Och paret Garrido tror att ni och er älskarinna är de skyldiga.
Hon är död och då återstår bara...
...ni.
Vad säger detta pussel er?
Vad säger det er?
Jag tänker på mysteriet i hotellrummet.
Och den man som ni säger mördade er älskarinna
och sen försvann, som genom magi.
Nån med koppling till Daniel Garrido.
Det finns nån som vet mer än hans föräldrar.
Behöver ni hjälp?
Vill ni att juryn ska tro att föraren lurade er till hotellet? I vilket syfte?
Att utpressa oss med det han visste. Att vi var de skyldiga.
- Han kanske förstod vilka vi var. - Detaljer, sr Doria.
Juryn kommer bara att tro på er skruvade teori om detaljerna verkar sannolika.
Jag har ännu inte nämnt hur han fick oss till hotellet.
Sr Doria?
Det här kom.
AVSÄNDARE: DANIEL GARRIDO
Jag vet vad du och din lilla vän gjorde.
Priset för min tystnad är 100 000 euro.
I små, omärkta sedlar.
Om jag inte får det idag kommer jag att skicka detta foto till polisen
så att de hittar Daniel Garrido.
Klockan fem prick ska ni båda befinna er på tågstationen i Bierge.
Kom i tid.
Jag ringer telefonkiosken på parkeringen och säger var ni ska överlämna pengarna.
Kom inte ensam eller utan pengarna. Om ni hittar på nåt ringer jag polisen.
Kuvertet skickades från Bierge för tre dagar sen.
Som avsändare står Daniel Garrido.
- Var det här...? - Nåt liknande i alla fall.
Sr Doria.
Har ni sett månen?
Fullmånen är enorm ikväll.
- Enorm som hålet i er historia. - Låt mig få avsluta först.
- Hur kunde föraren känna till träsket? - Jag hörde ett ljud innan bilen sjönk.
Tänk om det inte var en hjort?
Och om Laura inte övertygade honom om krocken?
Tur att inget hände.
Tack.
Han kanske anade nåt och låtsades ge sig av, men gömde sig istället.
Jag förstår ert problem.
Ni försöker avleda er historia från Daniel Garridos död.
- Förlåt? - Förarens motiv var pengar.
Om ni pratar om föraren och alla glömmer killen, då framstår ni som mindre skyldig.
Har ni en bättre idé?
Jag ställer tre frågor. Kan ni svara på en så går vi på er långsökta historia.
Ett: Vad betydde det anklagande meddelandet på er mobiltelefon?
Två: Varför tog inte mördaren pengarna om det var hans huvudsyfte?
Och tre: Hur kunde han ta sig in och ut ur rummet som ett spöke?
Ni ser...
Ni ger åklagaren precis det han vill ha.
Lösryckt skit som spräcker illusionen om att ni har en vattentät historia utan...
Ge mig inte det där igen.
- Besvara en av frågorna istället. - Okej.
- Jag ska säga vad som kan ha hänt. - Var så god.
Återvänd till stationen där utpressaren skulle kontakta er klockan 17.
Hon är fem. Det måste vara han.
Vi borde inte synas ihop.
- Ja? - Jag väntar er på Hotel Bellavista.
Man kan bara ta sig dit genom att använda kuggstångsbanan.
Jag har bokat rum 715 åt er.
En sak till... Lägg mobilen i papperskorgen.
Ta tåget som står framför er.
Om ni inte lämnar mobilen kommer polisen att hitta Daniel Garridos kropp.
Jag går och frågar. Vänta här.
- God middag. - God middag.
Jag har en bokning. Rum 715, tack.
I Adrián Dorias namn?
Fyll i det här pappret så hämtar jag nyckeln.
Såg nån dig?
Lämnade han instruktioner?
Vi måste vänta.
Vad är det?
Han har skickat ett sms från din mobil.
JAG SKA BERÄTTA ALLT
- Det är en fälla. - Kom.
Adrián?
Nej, nej, nej!
Nej. Snälla.
Jag vet inte var han är. Det var inte jag.
Jag vet inte var han är.
Vänta.
- Ni tror att Tomás Garrido var i rummet? - Gör inte ni det?
Det är en plausibel förklaring att bygga ert försvar på. Nåt domaren kanske köper.
Tomás Garrido hade ett starkt motiv för att begå brott.
Om en far vet att polisen skyddar de som är skyldiga till sonens försvinnande
har han ett val: Att få dem att stå för sina handlingar.
Att döda den ena för att sätta dit den andre är ett sätt.
Precis. Och det funkade perfekt.
Alla trodde att ni var skyldig.
Polisen, er fru och era kompanjoner.
Tomás Garrido satte dit er för er älskarinnas död
och förstörde ert liv och ert företag.
Endast Félix kunde få er ur häktet för en borgen på en miljon euro.
Tillsammans kom ni på idén om en komplott och så anlitade han mig
som extra uppbackning.
Han visste att om er historia övertygade mig, så skulle den övertyga juryn.
Du har nån som ska säga åt mig hur jag ska vittna?
Hon är bäst på att förbereda vittnen.
Hon har precis gått i pension, men tar sig an ett sista mål.
Och jag försäkrar, hon tänker inte förlora.
Så det enda sättet ni kan bevisa att ni inte dödade er älskarinna
är att blanda in Tomás Garrido, men då måste ni erkänna vad ni gjorde med sonen.
Men det tjänar ingenting till om vi inte vet hur han tog sig in och ut ur rummet.
När jag vaknade var det tomt.
Hjälp!
Polisen!
Är ni bekant med begreppet lateralt tänkande, sr Doria?
Det går ut på att man hittar nya infalls- vinklar till den händelse man analyserar.
Till exempel: I en helt tom trälada
påträffas en man hängande från huvudbjälken.
Repet han hängde sig i är tre meter och fötterna hänger 30 cm ovanför golvet.
Närmaste vägg är sex meter bort.
Man kan varken klättra upp för väggen eller bjälken, ändå hängde mannen sig.
Hur gjorde han det?
Han klättrade upp på ett isblock som smälte.
Det här är vår lada.
Polisens foton från ert fall.
Svaret måste finnas i er egen historia.
- Vad är det jag ska se? - Detaljerna, sr Doria.
Fokusera på dem.
DORIA ANHÅLLEN
De har alltid funnits mitt framför ögonen,
men man måste analysera dem ur en annan vinkel.
Tänk om svaret på gåtan aldrig funnits i rummet?
Utan utanför?
Nu arbetar hon nära Bierge, i dalen. 20 minuter från hemmet.
Att lura oss till ett så avlägset hotell var ingen slump.
Tomás Garrido gillrade en fälla.
Han kan ha skickat paketet
för att ni skulle sätta ihop pusselbitarna fel.
Och få er att tvivla på det som hänt.
För det var endast så han kunde hitta den saknade pusselbiten.
Ja?
Jag väntar er på Hotel Bellavista.
Men hur kände han till träsket?
I området där ni begravde honom är det fullt av träsk och det vet lokalborna.
Tomás Garrido behövde bara flippa ett mynt i luften och vänta på att ni skulle hugga.
Och det gjorde ni.
- Var det så det gick till? - Ni avslöjade det själv.
Och gav upp Laura.
Här är nyckeln. Ha så trevligt.
- Tack. - God middag.
Jag har en bokning. Rum 715, tack.
Det var så Tomás Garrido tog sig in i rummet utan att lämna några spår.
Han behövde bara vänta på att ni och Laura gick in i rummet.
Och därifrån kunde han skicka sms:et från Lauras telefon...
Han har sänt ett sms från din mobil.
...och knocka er för att hålla er borta.
Adrián?
Och begå det perfekta brottet.
Hörde du?
Om det var så, behövde Tomás Garrido bara förbereda platsen för att sätta dit er
och försvinna på det sätt hans fru tänkt ut.
Han lämnade pengarna för att ni skulle verka skyldig, la Lauras mobil i rummet
och såg till att ert fingeravtryck fanns på mordvapnet.
Hallå? Är allt bra?
Ingen har kommit ut.
Hallå?
- God kväll. - Hej.
- Var kom ljuden ifrån? - En svit. Nummer 715.
Ur vägen. Ur vägen, tack!
Polisen!
Öppna.
Bort med er.
Gå, nu.
Ring kriminalteknikerna.
- Meddela teknikerna att vi har en kropp. - Uppfattat.
Pojkens mamma var skälet till att de förde oss till det hotellet.
Hon behövde bara få bort maken ur rummet för att jag skulle verka skyldig.
Polisen kopplade aldrig ihop er
eftersom Félix fått bort ert namn från sonens fall.
Ursäkta.
Ja?
Bekräftat?
Till hundra procent?
Bra. Okej, tack.
- Är det åklagarvittnet? - Vi har inget namn, men vi vet vem det är.
Föraren.
Nu måste vi tänka snabbt.
- Det betyder att jag är körd. - Inte om ni lyder mig.
Anta att ni inte var i stugan med er älskarinna den dagen.
Ni var i Paris, som ert alibi säger.
Laura hyrde den, bara hennes namn står.
Därför var ni inte heller med om olyckan som dödade Daniel Garrido.
Hallå?
Nummerplåten och annat bevismaterial är indicier.
Så Laura satte planen i verket
för att fingera pojkens flykt.
Vi måste övertyga domaren om att ni också var Lauras offer.
Att ni var i hotellrummet för att hon bett er om hjälp.
Ni kanske fick höra talas om Daniel Garrido just då
och att fadern beskyllde er för hans försvinnande.
Ni vill göra mig till Lauras offer?
Det enda vi måste komma på är ett sätt att koppla ihop henne med Daniels kropp.
Säg mig... Hur ska ni göra det?
Vi gömmer en av Lauras ägodelar i den begravda bilen.
Vi måste få henne att framstå som skyldig till Daniels försvinnande.
Ert enda brott
blir att ofrivilligt ha mörkat det.
Var begravde ni bilen?
Vi meddelar polisen var kroppen finns anonymt. Ni behöver inte erkänna nåt.
Utan kropp, inget brott och utan brott
kan vi inte övertyga juryn om att mordet på Laura inte var ett svartsjukedrama.
Vi kommer tillräckligt nära sanningen utan att ni blir bränd.
Hur blir jag inte bränd om åklagaren sitter på trumf?
Hej.
- Föraren såg mig på platsen. - Behöver ni hjälp?
- Félix söker efter honom. - Åklagaren har inget vittne.
- Vad säger ni? - Ingen har pratat med domaren.
Jag hittade på det för att få det att gå ihop med detaljerna ni gav mig.
- Ni skämtar. - Varför sa ni inte genast sanningen?
För att se om ni kunde få Tomás Garrido att försvinna.
Jag visste att han var skyldig.
Att frun jobbade på hotellet upptäckte jag snabbt.
Varför sa ni inte det på en gång?
För att vara säker på att jag kunde lägga mitt liv i era händer, sra Goodman.
Var begravde ni den?
Här.
Jag har en till sak att berätta.
Vi trodde att han var död, jag svär.
Men Laura hade redan gått över gränsen.
Om polisen hittat killen hade obduktionen avslöjat mig.
Och jag kunde inte riskera er hjälp.
Det är min plikt att rädda er undan fängelse, inte undan den person ni är.
Struntprat, sr Doria. Ni sväljer det jag säger för att ni behöver mig.
Killen var i praktiken död, det var ett snabbt beslut.
- Ljug inte för er själv. Ni är en mördare. - Ni testar mig igen, va?
Så att jag ska klara åklagarens anfall.
Det ni sagt förändrar allt. Nu är ni i mina händer.
Ni har sagt tillräckligt. Om domaren får veta det här, är det ute med er.
Men det får ni inte berätta.
Hör ni? Ni får inte.
Det är det åklagaren vill ha. Er desperation.
Se hur lätt jag provocerade er.
Vill ni förolämpa mig? Varsågod.
Det vill åklagaren också, att ni visar vilken arrogant tölp ni egentligen är.
Nu räcker det.
Ska ni inte försvara mig?
Försvara mig då.
Jag tänker inte låta ert fall befläcka min karriär.
Hädanefter gör vi på mitt sätt.
Och då måste jag veta att det inte finns fler lösa ändar.
- Det gör det inte. - Men ni utnyttjar mig fortfarande.
Ni prövar er förvrängda version på mig som vore jag en docka.
- Vilken bit passar inte? - Visst, det kan ha gått till som ni säger.
Men tänk om det inte var ni som bröt löftet att inte ses igen, utan Laura?
Hur fick du polisen att tro att killen rymt?
- Vi ses i baren framför skrotupplaget. - Okej.
- Kom i tid. - Ja, jag kommer.
...omdirigerat små summor från sina kunder strax före försvinnandet.
KÖRKORT
Ni kanske hade hans ägodelar också.
Adrián, vad är det?
Killens plånbok.
Jag tog den från honom.
Säg en summa.
Ni har jämt haft medlen och kontakterna för att förändra händelsernas gång
utan att lämna spår.
Det sköter jag.
Fel.
Ni kan inte bevisa det. Vi vänder på det.
Hallå?
Skulle bitarna passa bättre om det var ni som initierat allt?
- Vad gör du? - Ringer polisen.
- Det var inte vårt fel. Det var hjorten. - Är du galen?
- Tänk om han såg nåt? - Nej då.
- Vi måste göra oss av med honom. - Va?
Tänk om det var Laura som dragits in i en okontrollerbar situation?
Enligt den här läkarjournalen led er älskarinna av svåra panikattacker
efter att hon återvänt från er förmodade Parisresa.
Även en hjärtlös person kan bryta ihop.
Det är det jag inte förstår, sr Doria.
Om hon låg bakom allt hade ni antagligen räddat grabben. Men ni dränkte honom.
OFRIVILLIGT FÖRSVINNANDE
Hon tog på sig skulden.
Den krossade henne lite i taget.
...där Adrián Doria just erhållit Europapriset som årets affärsman.
Tills hon kom på ett sätt att återfå sin värdighet.
DORIA HEDRAS FÖR GLOBAL GO TECH MEDIA
Hon kunde inte ge sonen tillbaka till föräldrarna.
Min medföljare var där.
Men en sak kunde hon göra.
Berätta sanningen för dem.
Daniel.
Så hon ordnade ett möte på hotellet där modern arbetade.
En avlägsen plats där hon kunde iscensätta sin plan.
Hon åkte ensam till Bierge och korsade dalen.
När hon kom till hotellets station
ringde hon er från en offentlig telefon så att ni inte skulle misstänka nåt.
Det är nån som vet nåt.
Hon fick er att tro att bilföraren sett nåt.
Varför svarade du?
Och börjat utpressa henne.
Det var hennes sätt att kompensera föräldrarna för förlusten.
Hon hade inte modet att erkänna tomhänt.
På hotellrummet behövde hon bara vänta
och iscensätta del två av sin plan.
Hon programmerade in ett sms på mobilen som säkerhetsåtgärd.
Laura visste att ni inte skulle erkänna eftersom ni bara bryr er om en sak.
Er själv.
Ni såg till att ingen såg er när ni anlände till rummet där Laura väntade.
Men för Laura fanns ingen återvändo.
Och när hon berättade om sin plan tappade ni humöret.
När ni fick sms:et insåg ni att ni gått i hennes fälla.
Bokningen är i ditt namn med.
Vi ger dem pengarna.
Vi berättar var du begravde deras son och så överlämnar vi oss till polisen.
Det finns ingen återvändo.
Jag dödade henne inte.
Och jag kommer aldrig att vittna inför en jury. Aldrig.
Ni dödade henne och var fångad i ett rum ni inte kunde fly ifrån.
Hallå? Är allt bra?
Ni trodde att sms:et kunde bli användbart.
Och ni sökte efter delar som kunde styrka er vilda teori.
Polisen!
Är allt bra?
Polisen!
Okej. Så ni vill leka?
Då leker vi.
Varför har inte paret Garrido pratat?
Om Laura tänkte avslöja allt borde de gått till polisen.
De vet att ni aldrig skulle gräva upp deras son och själv bli anklagad.
Utan kropp är brott svåra att bevisa.
De vet också att ni skulle göra allt för att komma undan med det.
Även sätta dit dem för er älskarinnas död.
Följ med mig.
Andra fönstret till höger på näst sista våningen.
Titta noga, sr Doria.
Tomás Garrido slutade lita på polisen för länge sen.
Sen dess har han iakttagit er för att ta rättvisan i egna händer.
Ni antar saker ni inte vet.
- Jag vet mer om Garrido än ni tror. - Hur kommer det sig?
- Ni är smart. Lista ut det. - Jag vill ha ett svar.
När Tomás och hans fru kom till hotellet och fick veta att Laura dött
förstod de vad som hänt.
De övervägde sina chanser och undrade vad de skulle göra.
Men utan tro på rättssystemet, vad åter- stod att göra? Iaktta fienden och vänta.
De kunde iaktta er.
Tomás Garrido blev er skugga.
Han hittade en lägenhet mittemot ert hus och tog över den anonymt.
Sen dess har han haft er och alla som kommit i närheten av er inom synhåll.
Varje möte, varje samtal, varje åtgärd som ni vidtagit för att bli fri,
har Tomás Garrido bevittnat.
Han kom åt mig också så klart.
Vem var han? Vad gjorde han vid mitt kontor?
Jag insåg att han följde efter Félix.
Så jag lät övervaka honom.
VIRGINIA GOODMAN ADVOKAT
Fadern ledde er till mig, inte tvärtom.
Han gav er brödsmulorna som ledde till Daniel Garrido.
Den bilden bevisar att allt kan ha skett så som jag sa.
Ni lyssnar inte och ni struntar i detaljerna.
- Killens mamma var i rummet. - Hon hade ledigt den dagen.
- De åkte till hotellet för att möta Laura. - Denna bild bevisar att modern...
Bilden är oäkta.
Den är manipulerad.
ADRIÁN DORIA ANHÅLLEN FÖR MORD
Titta i spegelbilden.
Säg... Vill ni ha min hjälp? Vill ni att domaren inte ska tro att ni är en mördare?
- Erkänn då att ni mördade Laura. - Jag mördade henne.
Adrián, är du där? Din mobil är avslagen.
Ring när du kan.
Miraklet vi väntat på har hänt.
Här är ert boardingkort. Plats B52.
Prata med honom. Det lät viktigt.
Vi pausar tio minuter innan vi kör igång.
Nu har jag strategin klar för ert försvar. Oroa er inte.
Jag går ut och rensar skallen.
- Har ni kaffe? - Ja.
- Det behövs. Det blir en lång kväll. - Okej.
Sra Goodman?
Tack.
- Félix. - Jag har ringt dig.
- Mobilen slog av sig. Vad är det? - Jag har hittat honom.
Du var aldrig på den vägen.
Kan vi lita på honom?
Helt och hållet.
Perfekt.
Hur går det med Goodman?
Jag berättade allt.
- Allt? - Allt.
Och hur känner du dig?
Du hade rätt. Hon är jättebra.
Vi kan lita på henne.
Vad var det där om åklagaren? Jag kunde inte höra för allt ljud.
Inget. Oroa dig inte.
Vad var det?
Vad står på?
Félix, hör du mig?
- Adrián, är du där? - Jag ringer.
Fan.
FEGIS, MÖRDARE
Ingen har träffat domaren.
Åklagaren har inget vittne.
Jag hittade på det och satte ihop det med detaljerna ni gav mig.
- Bilden visar... - Den är oäkta.
Den är manipulerad.
Ni antar saker ni inte vet.
Jag vet mer om Garrido än ni tror. Ni är smart. Lista ut det.
Min fru och jag vet att vår son är död.
Vi vill bara hitta honom och begrava honom.
Men utan tro på rättssystemet, vad åter- stod att göra? Iaktta fienden och vänta.
Det var så vi möttes, i en teatergrupp.
Ni har berättat tillräckligt. Säger jag det här till domaren är det ute med er.
Nu är ni i mina händer.
Är du där? Mobilen är avstängd.
Allt är under kontroll.
Paret Garrido misstänker att de skyldiga är ni och er älskarinna.
Hon är död, så nu återstår bara... ni.
Var begravdes han?
Det blir ingen räddning utan lidande. Och ni är inte smartare än jag.
SONIA OCH ALEX MOR OCH DOTTER
Polisen?
Sr Doria?
- Jag heter Tomás Garrido. - Jag är Virginia Goodman.
Jag är Daniel Garridos pappa.
Jag vill berätta vad som verkligen hände min son.
Undertexter: Sylvia Juhlin-Dannfelt